IceFanSubs
представят
Не мога да се концентрирам. Тялото ми още се чуди какво да прави.
Даже трепери и дори и да искам, не мога да го спра.
Превод:
KiMiTo Golden^Fool
Въпреки че слънцето и луната не са на моя страна,
Редакция:
KiMiTo
"Нямам друг избор, освен да се опитам".
Стайлинг:
KiMiTo
Тези думи минаваха през главата ми.
Късметът не е на моя страна, но бягането нищо няма да реши.
Превод на ОP и ED:
KiMiTo
Дори и да не мога да видя бъдещето, трябва само да съм смел и да победя.
Поздрави за всички наши фенове!
Като поддържам разстоянието до целта си.
Уебсайт:
balito
Всичко от което се нуждая, за да победя е гордостта да спечели.
Дали ще отпразнуваме победата си с вино,
или ще бъдем победени, коленичейки пред врага?
За всичко си има само по два възможни изхода,
и аз искам да контролирам съдбата.
Трябва да се възползвам от тази златна възможност.
Ще го направя с най-добрите си ходове,
и ще ги отведа в света на илюзиите.
Ще открия изхода от тази безкрайно тежка игра,
и ще надскоча границите на честността.
Но какво ли ще трябва да пожертвам, за да го направя?
И с какво не искам да се разделя?
Повърхностна? - Измръзнала е.
Замалко цялата да измръзне.
Ако по-дълго време се разхождаш в тези виелици с такъв аутомейл,
връзките на ръката с тялото ти ще измръзнат.
Също така няма да можеш да я движиш много добре, докато не смениш маслото й.
Аутомейлът на Баканиър по-различно ли е направен?
Това е лошо, докторе. Не мога да махна този шлем.
Това е главата ми!
Всички аутомейли тук трябва да са подвижни, леки и устойчиви на студ.
Така през проби и грешки, аутомейлите направени с дуралуминиум,
въглеродни нишки, никел и мед, бяха разработени.
А си мислих, че е направен само от желязо. Нищо чудно, че не можах да го разруша.
Докторе, нали не мислите да изхвърлите всички части?
Защо, какво има? Той е небезизвестният Метален алхимик.
Сигурна ли сте?
Има сребърният часовник.
Значи се равнява на майор, а?
Ако мислиш да останеш тук на север за по-дълго време,
трябва да преминеш на аутомейл устойчив на студ. Къде работи механикът ти?
В Ръш Вали.
Знаела е, че клиентът й отива на север, и дори не ти е предложила да го замениш?
Ами всъщност не й казах, че идвам тук.
Ако не искаш да умреш, трябва да замениш този аутомейл,
дори и ако това означава, механикът ти да дойде тук. - Добре.
Кафето ще ти струва 100 ценза. - Това си е чисто изнудване...
А и вкусът на това кафе е по-лош от тези в Източния щаб. - Сам си си виновен.
Та, за какво си дошъл тук с този обикновен аутомейл?
Дойдохте ей така, без дори да минете през щаба. - А, да!
Дойдохме с препоръчително писмо, за да видим, дали генерал-майор Армстронг
може да ни помогне. Но тя дори не ме изслуша и мрънкаше за това
как ще откъсне антената в главата ми... - Извика ли ме, дребен?
"Д-Дребен"... - Какво има?
Ако имаш нещо да ми казваш, просто го направи. - Главата ми...
Изглеждам смешно...
Епизод 34
Ледената Кралица
Така... Чух, че взаимоотношенията ви с малкия ми брат Алекс са добри.
Той добре ли е?
Да.
Мускулест, както винаги. - Той е много добър човек.
"Тц"?!
Както и да е.
Да преминем на въпроса - защо дойдохте да ме видите, преди първо да минете през щаба.
Не забравяйте да ми кажете и причината, поради която тази броня е празна.
Всъщност това е нещо, което не искам много хора да знаят.
Не се притеснявай. Тук повечето хора си имат своя собствена история.
Не е необичайно за нас да имаме неща, за които другите не искаме да знаят.
Но това е нещо, за което военните могат да ме осъдят, ако разберат...
Минала съм и през неща от този калибър.
Бате, слушай.
Не мисля, че ще постигнем нещо, докато не й кажем. - Но Уинри на практика е заложник.
Имам идея.
Нека прескочим частта за фюрера и хомункулусите.
Какво си мърморите вие двамата?! Нямам цял ден!
Мисля, че можем да й кажем, че сме "На пътешествие, за да си върнем телата".
Ясно. Значи за това търсите момиче, носещо тази котка.
Разбирам. - Тогава ще ни помогнете ли?
Разбирам, че сте глупаци, които действат, без да мислят,
и след това наливат масло в огъня, заради небрежността си.
Не искам да държа такива хора в замъка ми.
По дяволите... защо висшите в Централата държат глупаци като вас?
Напуснете веднага!
...е това, което бих искала да кажа, но и аз съм заинтересована от Източната алхимия.
Запознати сте с това момиче от Ксинг, нали?
Да, може и така да се каже... - Това е техника, с която
не разполагаме в тази страна. Искам я. Техниките ни никога не са достатъчни.
Особено тук, където често водим битки с Дракма.
В зависимост от това как ще я използваме,
Източната алхимия може да стане ценно за нас оръжие. - Почакайте!
Източната алхимия предимно служи за медицински цели.
А не за военни- - Тихо!
Вие не сте нищо повече от кучета, които лаят в границите на страната.
Не забравяйте, че живеете в мир, защото има хора, които защитават границите.
Задължението ми е да защитавам северната граница.
Ако тази техника бъде полезна за мен, тогава аз ще я взема.
Оставете търсенето на момичето на нас.
Не искам да излизате оттук.
Майор Майлз. - Да?
Дай им някаква работа. - К-Какво?!
"Който не работи, няма да яде."
Няма да спорим за това.
Имат доста тежко минало зад тях.
Въпреки че явно имат известен опит с битките,
знам, че дълбоко в себе си, те са просто деца.
Също така...
Изглежда, че имат и други тайни, които не искат да споделят с нас.
Ей, какво по-точно ще ни караш да правим?
Докторката каза, че тук повечето хора си имат своя собствена история.
И ти ли имаш такава?
Значи ни питате за всички неща около живота ни и после ни игнорирате? Това не е честно!
Наистина ли искате да знаете?
Червени очи? - Ишбалец?!
Защо...
Чух, че всички ишбалски воини са били убити преди унищожението...
Имам и ишбалска кръв, която тече вътре в мен.
Но баща ми, баба ми и жена ми, нямат.
Цветът на кожата и очите ми идват от дядо ми.
Аместрианци...
Сигурно се радвате на земята на моите предшественици, нали?
Вие ишбалците изгорихте моя роден град, и дори убихте родителите на приятелката ми.
Стига, бате!
Съжалявам.
Всъщност вие сте първите, които ми отвръщат, след като кажа това.
Тест ли беше това? - Да, извинявам се.
Просто онези хора ме съжаляват, след гражданската война.
А ако трябва да съм честен, това ме вбесява. Но вие сте различни.
Е, вече съм срещал и други ишбалци.
Едни се опитаха да ме убият, a с други създадох приятелски отношения.
Така че, през доста такива неща съм преминал.
Освен това мисля, че всички хора могат свободно да говорят по между си,
независимо от тяхната раса.
Бил ли си в армията по време на войната, майор Майлз?
Да.
Тогава също бях асистент на генерал-майор Армстронг.
Унищожението започна малко след като получих поста си тук.
И всичките ми роднини на изток, начело с дядо ми, бяха убити.
Животът ми бе спасен, благодарение на това, че имаше пропуски в закона.
Не презираш ли армията?
Не се колебаеш да питаш каквото и да е, а?
Мразя да съм в неведение.
Извинявам се, ако съм те обидил по някакъв начин.
Държавен алхимик да е в неведение, а...
Презирах всичко, което армията прави.
И същевременно се съмнявах в това,
дали генерал-майорът ще ме задържи като неин асистент.
Някой с ишбалска кръв като мен, може да създаде противоречия между войниците тук.
Но генерал-майорът не ме уволни, затова я попитах защо.
Бригс няма да падне, каквото и да става.
Всеки войник тук трябва да е силен, работлив, и да отговаря на всяка една моя заповед.
Хора със силен характер, които да издържат на всякакви обстоятелства.
С други думи - тук няма място за расизъм.
А и кръвта от многото раси, която тече в теб, ти дава възможност
да гледаш тази страна от повече гледни точки.
Защото се родих и израснах в Аместрис, се нуждая от някой като теб,
който да ми помага да стоя на върха.
Следвай заповедите ми, без да се оплакваш, Майлз!
Страхотна логика. Няма нужда да споменавам това, че думите й са пълна истина.
Продължих да я питам: "Дори и така да е, какво ще стане, ако ишбалецът в мен надделее
и не може да прости на армията?". Как мислите, че ми отговори тя?
Много добре. Дай го насам.
По всяко време мога да приема битка срещу теб, като представлявам армията.
Това каза тя.
Колко лоша жена. Лесно й е да каже това, след като има такъв батальон зад гърба си.
Не, аз съм сигурен в това...
И ще те нарежа на парченца в тази битка! - ...това казваха очите й.
Запознати ли сте с универсалния закон на тази крепост? - "Най-силните оцеляват", нали?
Да.
Слабите ще умрат, силните ще оцелеят.
При всички положения, това е постоянната истина.
Просто е.
Тук няма подчинени, шефове, расизъм и полова дискриминация.
Това е добър пример за оцеляването. Но тук оцеля благодарение на късмета си.
Явно вече си вършите работата по премахването на ледените висулки.
Това е вашата работа.
Ще кажа на някой от хората си да ви разведе наоколо, след като свършите тук.
Мамка му! Не мога да стигам толкова високо! - Какво? Да не би...
Офицер Фалман! - Братя Елрик!
Какво правите тук?
Ами ти? Мислих си, че те преместиха в Северния щаб!
Всъщност ме изпратиха тук от Северния щаб.
Повишили са те на младши лейтенант! - Да.
Браво, поздравления за повишението... Но защо ти проверяваш за висулките?
Ако си тук, за да се включиш в събарянето на висулките...
Май това ще е последното ти повишение.
Млъквайте!
Това е работилницата.
Какво е това?
Сглобяват оръжия, най-новата технология в страната,
водена под ръководството на генерал-майор Армстронг.
Дори и бойни аутомейли? - Да.
Елате да ви покажа нещо друго.
Това е най-ниското ниво на Бригс.
Наистина е топло тук. Напълно различно е от горе.
Животът в крепостта зависи от това място.
Дори и ако горната част на крепостта бъде атакувана,
централната част под земята ще остане невредима.
Мръднете се!
Не се шляйте наоколо! - Извинявай.
Ей, Боби, насам!
Тази тръба е.
Този звук...
Идва някъде отдолу. - Какво?!
Сякаш... някой копае.
Да не би дракманите да копаят проход под крепостта?
Много е близо!
Каква досада...
Сериозно, каква досада...
Бих могъл да умра.
Но смъртта също е досадна.
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu
Золф Джей Кимбли?
Бил е лошо ранен на влака за насам, и е бил откаран в болница близо до планината.
Моли Бригс за помощ.
Пурпурният алхимик не беше ли в затвора?
Явно е бил освободен по заповед на фюрера.
Не ми харесва как звучи.
Какво има?! - Нарушители, мадам! Под земята!
Какво?!
Хомункулус!
По дяволите!
Знаели ли са, че идваме тук, за да търсим начини, с които да се бием с хомункулусите?!
Не заспивай!!!
Какво?
Ами, виж.
Баща ти от Централата ти каза за нас, нали?
Д-Да.
Ние просто търсим начин да си върнем телата...
Кои... сте вие?
Трябва... да копая.
Каква досада...
Сериозно, каква досада...
Чакай, да не би той...
Да. Може би нито баща му, нито фюрерът са му казали за нас.
Копелета! Значи сте шпиони на Дракма!
Не сме!
Защо тогава разговаряте с нарушителя, като с ваш приятел?!
Не сме приятели! - Не ме лъжи!
Това пречи. - Не лъжем!
Просто...
Тук... е доста широко.
Къде съм?
Нима не трябва да копая вече?
Огън!
Куршумите нямат ефект срещу него?!
Къде... съм?
Лошо! Тръгва към работилницата!
След него! - Свържете се с хората горе!
И ние трябва да го последваме! - Да!
Огромен е...
Тук... е много топло...
Стой на място!
Изгасете го. - Разбрано!
Сигурна съм, че го уцелих...
Няма смисъл, мадам! Куршумите не му действат!
Какво каза?!
Всички цивилни незабавно да се оттеглят.
Изключете алармата. Не позволявайте на Дракма да узнае за това.
Докарах го, мадам!
Тестван ли е?
Няма нужда от това.
Това е гордостта от нашата работа! - Махни предпазителя!
Да, мадам!
Първи снаряд, зареден!
Огън!
Право в окото му!
Ауч...
Досадно е да чувстваш болка...
Не стойте просто така! Заредете следващия снаряд!
Огън!
Ауч...
О, да, забравих за работата ми.
Трябва да копая.
Няма смисъл, генерале! Няма да умре просто ей така!
Няма да умре?!
Какво имаш на предвид?! От къде знаеш толкова много за това нещо?!
А-Ами...
Не обичам колебанията! Отговори на всичко, което можеш.
От къде знаете за това нещо?
Шпиони на Дракма ли сте?! - Не!
Тогава това нещо шпионин ли е?! - Не мисля така.
То познава ли ви?!
Вероятно не.
Какво е това нещо?!
Не мога да ви кажа.
Кой го е изпратил тук?! - Не мога да ви кажа!
А защо не можеш?
Опитайте се да разберете...
И последният ми въпрос. Мислите ли да се присъедините към нас?
Не искам хората тук да загинат.
Кажи ми от какво е направен.
Сигурен съм, че структурата на тялото му е подобна на човешката.
Подобна на човешката, а...
Баканиър, донеси ми гориво. Ще го излея върху него.
Добре! - Казвам ви, безполезно е!
Дори да го запалите, няма да...
Вече разбрах от предишните атаки, че няма да умре.
Просто ще спра телесните му функции.
Ще му дам нещо много по-лошо от пламъците.
Ще ви покажа как правим нещата в Бригс.
Ако се видим отново след дълга раздяла, искам да го направим тук.
Тогава ще стиснем ръцете си и ще се уверим, че никога повече няма да се разделим.
Ще си говорим цяла вечер, докато слънцето не изгрее
и докато не залезе, няма да отделяме ръце един от друг.
Нека винаги заедно да вървим така, като неразделни другари.
Стоя си в града и започвам да гледам със самотни очи.
Не мога да усетя твоята топлина.
Винаги, когато те видя, осъзнавам
колко много обич ми даваш.
Ако се видим отново след дълга раздяла, искам да го направим тук.
Тогава ще стиснем ръцете си и ще се уверим, че никога повече няма да се разделяме.
Не мога да заспя, защото не мога да спра да мисля за теб.
Затова ме отведи някъде, където съмненията не могат да ни застигнат.
Нека така озарим нощното небе без звезди.
Когато си с мен, мога да отида и накрая на света.
Но без теб, едва ли бих могла да го направя.
Когато си с мен, мога дори да пея от радост.
Щом сме заедно се чувствам така, сякаш светът е станал по-добър.
Тела, блъскащи се едно в друго... Снаряди, експлодиращи във въздуха...
Битката срещу хомункулуса, застрашаващ северната защита.
Ние ли ще спечелим тази битка? Или може би...
Следващият епизод на Металния алхимик:
Епизод 35: Формата на тази страна.
Епизод 35
Формата на тази страна
Всички, които стоят на пътя ни, ще бъдат унищожени. Това е законът на севера.
IceFanSubs
Посетете ни на адрес:
www.icesubs.eu